Jeigu tai yra jūsų pirmas apsilankymas, būtu gerai apsilankyti mūsų FAQ. Norėdami rašyti forume, turite užsiregistruoti. Jei norit tiesiog peržiūrėti, tai eikite į forumą.
Gal ir nuskambės idijotiškai, bet man labiausiai patiko vėliausiasis skyrelis apie maistąąą.... Ačiū už šią informaciją (ypač už maisto nuotraukas)!!!! Tiesą sakant aš tik dėl maisto norėčiau gyventi ryčiausiose šalysee... ir... na kai pradedama kalba apie maistą I can get insane, so...
Ir ačiū už Koitą... Man jis labai svarbus XD rimtai. You're the best!!! Yeah!yeah! Matyt, Nesu nusiteikusi pasakyti ką nors protingesniooo...
Geriau siaubinga pabaiga, nei siaubas be pabaigos.
Atvykęs į Kyotą nebuvau paklausęs vieno protingo žmogaus patarimo užsisakyti iš anksto viešbutį šiame mieste. Perspėjo, kad tuo metu bus rudenis Gamtos žydėjimas, tad turistų čia gali būti daug. Deja, neįvertinau šių perspėjimų, manydamas, kad susirasti viešbučio kambarį tai tikrai nebus problema: juk kurortinis miestas, turistai čia visada laukiami.
Deja, neįvertinau vietinės specifikos. Rasti laisvą viešbučio kambarį buvo iš tiesų keblu. Kur buvau nuėjęs, visur buvo viskas jau užsakyta. Net norėjau imti dvivietį numerį; bet ir tokių nebuvo. Tad jei ne draugų pagalba, su nakvyne būtų ne kas.
Patarimas: prieš vykdami į kurią nors Japonijos vietą, visada iš anksto užsisakykite/rezervuokite sau viešbutį ar ryokaną.
Iš išorės nakvynės namai niekuo nesiskyrė nuo kitų 'tipinių" senos statybos mažaaukščių gyvenamųjų namų. Tvarkingi, savotiškai gražūs. Kiek vėliau supratau kad tai dviejų gana skirtingos architektūrinės stilistikos pastatų kompleksiukas ar junginukas.
Bet pats įdomumas prasidėjo kai įėjau į vidų. Juose atsiradau gana vėlai, apie 23val. ir manęs čia jau laukė registratūroje.
Registratūroje iš karto padarė paso kopiją, paklausė iš kur atkeliavęs, pasižymėjo savo jau ir taip primargintame žemėlapyje, susimokėjau avansą (apie 10,00JPY kurį po to išsiregistruojant ir atidavė) plius sumą už visą nakvynės laiką, t.y. dvi paras. Tiesa, registratorius (kitaip jo pavadinti ir neišeina, nes tai toks paprastas kiek pagyvenęs japonas; labai panašus analogas į Palangoje esančius namudinius "privatininkus" - tokia pusiau naminė aplinka nuosavame name su visais iš to išplaukiančiais privalumais ir trukumais) dar paklausė kaip norėčiau gyventi; nes pasirodo čia pasirinkimas yra nemažas:
- pradedant tik miegamaja vieta bendrame kambaryje (kuriame tuo pat metu gali būti apsistoję ir iki 4-5 gyventojų). Kaina parai 800-1,000JPY;
- vienvietis kambarys (be jokio dušo ir wc). Kaina 2,500JPY;
- ir liukso kambarys (didelis, su savo sanmazgu). Kaina apie 7,000JPY. Bet šio numerio atsisakiau iš karto, nes 1) jis kainavo tiek, kiek geras numeris geram viešbutyje ir 2) pati aplinka kažkaip nekėlė noro tiek mokėti.
Kodėl nenorėjau imti brangesnio kambario, todėl kad patys pasižiūrėkite kaip atrodė šio svečių namų holas (ir priminsiu, kad tiek kainuoja geras kambarys gerame viešbutyje):
Vaizdas mane iš pradžių kiek šokiravo. Man tai taip priminė studentišką benradabutį, kad iš pradžių net negalėjau patikėti kur patekau. Kaip matote, pats įdomumas būnant Japonijoje yra už jos fasadų. tuo įsitikinau ne vieną kartą. Todėl pagalvojau, kad neverta permokėti už menamą komfortą, juk vis tiek ketinau čia tik pernakvoti.
Toliau buvo dar gražiau. Registratorius palydėjo į II-ame aukšte esantį mano kambarį. Tai ką pamačiau jau net nekėlė nuostabos, bet greičiau prajuokino. Pakeliui į mano "numerį": Visa tai specialiai nupaveikslavau, nes niekas nepatikėtų kad taip gali būti. Nors iš tiesų tokiose (nakvynės) vietose dar niekada neteko būti, tai atminčiai ir įsiamžinau.
Pats kambarys pasirodė toks mažiukas, špygos dydžio: lova, neįmanomai siauras tarpelis tarp jos ir stiklo-lauko sienos ir truputį vietos durims atsidaryti.
Tuo metu jutau kylančią tempetarūrą ir drebulį ar šaltį (buvau tikriausiai lauke kaip reikiant persišaldęs. kaip gydžiausi vėliau tą temperatūrą, tai jau kita istorija), tad registratoriui paaiškinau, kad serguliuoju ir papračiau šildytuvo ir daugiau kaldrų; nes kai įėjęs į kambarį pamačiau tik vieną antklodę, supratau, kad TIKRAI sušalsiu; nes tokio tipo japoniškuose namuose sienos labai plonos ir jau lapkritį naktį viduje labai šalta. Ir adminstratorius mielai visa atnešė ir kas labiausiai nustebino - nepaprašė papildomai už tai susimokėti. Ši nedidelė smulkmenėle mane pradžiugino, kaip ir tai, kad labai patogiai (lova pasirodė tokia plati, vos ne dvigulė ir labai patogi), šiltai išsimiegojau visas tas kelias naktis kurias čia praleidau. Net kelis kartus per nakti jungiau lauk šildytuvą, nes jis labai prikaitindavo kambarį (kas labai gerai viai nešildomamename). Tad su pernakvojimu šiuose įdomiuose svečių namuose "uno house" man pasisekė.
Patys svečių namai man pasirodė kiek painūs viduje. Pirmą kartą, kai vėlai naktį po pasivaikščiojimų po naktinį Kyotą grįžau, net sugebėjau pasiklysti ieškodamas savo kambario. Visa laimė kad koridoriuje susitikau kažkokį turistaujantį jauną studentiško amžiaus japoną(?), tai jis pasakė kur reikia eiti. Nes vakare po 24val. įėjimas į šiuos svečių namus yra iš kito pastato. Tad siaurais koridoriais šiaip ne taip nusigavau kur man reikia. Išvada: mažiau sakės reikėjo gerti.
Ryte atsikėlus aišku reikia atlikti higienos procedūras. Na, su aplinka jau buvau susipažinęs, tad per daug niekas jau nestebino. Kaip minėjau viskas čia priminė internacionalinį studentišką bendrabutį su visais jo "patogumais" ir pribumbasas. Tualetai čia tokios tupyklos; universalios, pritaikytos tiek vyrams, tiek moterims. Ir kas keisčiausia, man jos kiek priminė kažkada Lietuvoje buvusius viešuosius WC: lygiai tokios pačios "gražios" estetiškos tupyklos. Į dušą berods net nelindau; nežinau ar jis ten toks iš viso buvo, nes jo kaip ir neieškojau. Nusiprausiau po kranu.
Patys svečių namai "uno house" yra patogioje susisiekimo vietoje, netoli yra daug įdomių lankytinų vietų. "uno house" labiau pritaikyti studentams iš viso pasaulio apsistoti. Savo buvimo metu juose sutikau įvairių tautybių jaunų žmonių: japonų, azijiečių (kinai, hon kongas ir dar iš kažkur). Paskutinę dieną sutikau ir vieną jauną amerikietį kuris pats sau keliavo po Japoniją. Kai paklausiau jo, kaip jam patiko čia nakvoti, tai jis daug nedaugžodžiavo: pasakė, kad nakvojo vienas kartu su dar keturiais ar penkiais tokiais pat keliautojais viename dideliame kambaryje ir kad labai sušalo per naktį. Nes kaip minėjau, tokio tipo japoniškuose pastatuose lauko sienos labai plonos ir jie paprastai nebūna šildomi (bet užtat nakvynė juose labai pigi). Tad turėkite omenyje, lapkritį čia nakvoti jau ŠALTA :-). Šiuo atveju man labiau pasisekė. Sušalęs po Japoniją keliaujantis amerikietis:
"uno house" naktinis vaizdas:
P.s.: dalis nuotraukų kažkodėl tai įsikėlė gulsčios. tad jei jums jos iš tiesų įdomios, nepatingėkite jas atsiversti patys.
P.s.s.: kainos "uno house" kaip dabar pastebėjau - yra pakitusios.
Paskutinis pakeitimas nuo arna; 2010-06-10, 02:13.
man teko girdėti kad japonai nedidelio ugio ar tai tiesa gal galetum duot savo skype man asmeniskai reiktu pasišnekėt pats rosiuosi ten vykti
Čia šiaip, galiu pasakyti, tas nedidelis ūgis, kad vaikinai apytiksliai yra mano ūgio (t.y. apie 170-180cm), o merginos žemesnės (vidurkis koks 160-155cm). Aišku, jie jau baigia susilyginti su visu pasauliu, tai gali pamatyti ir tokių įprasto ūgio, bet šiaip vidurkis jaunų japonų yra šiek tiek žemesnis nei mūsų, tad labai didelio skirtumo neturėtum pajusti, nebent esi >180cm. Aišku, vyresnioji karta esti dar žemesni, ir tai, manau, tikėtina ir natūralu
Prieina Alucard'as su savo plačiakrašte skrybele prie Raudonkepuraitės ir sako: So, who's the the Little Red Riding Hood now?
Na, tai jausies pakankamai didelis žmogus, nes pati tai ten normaliai jaučiausi, bet grįžus man visi mokyklos vaikinai kažkokie ištįsę per daug pasirodė ir pasijautau maža
Prieina Alucard'as su savo plačiakrašte skrybele prie Raudonkepuraitės ir sako: So, who's the the Little Red Riding Hood now?
Ok, vienas klausimas: Kaip su anglų kalba? Ta prasme ar galima be problemų susikalbėt naudojant anglų kalbą, kad ir vidurį gatvės?
Ne visai. Su jaunais žmonėmis dar galima mėginti, daugiau mažiau pasitaikys bent ką suprantantys, o ir šiaip, kiek pačiai teko susidurt, tai visi stengiasi padėti. Aišku, iš vyresnių naudos mažai, o šiaip, geriausiai tokiai atvejais padeda ir išraiškinga kūno kalba, kurią vis tiek iš viso to visi geriausiai supras
Prieina Alucard'as su savo plačiakrašte skrybele prie Raudonkepuraitės ir sako: So, who's the the Little Red Riding Hood now?
Ok, vienas klausimas: Kaip su anglų kalba? Ta prasme ar galima be problemų susikalbėt naudojant anglų kalbą, kad ir vidurį gatvės?
atsakymas taip ir ne.. visu pirma japonijoje pirmoji uzsienio kalba anglu tai jei nemoki japonu anglu bus didizausias sansas kazka susikalbeti.. tiesa ju anglu sujaponinta daznai ir pasitiako kad nei velnio nesupranti. anglu ir japonu kalbos yra priesingybes.
kitas svarbus veiksnys kur tai yra.. metropolitenuose pvz tokijuje sansas daug didesnis nei atokesnese japonijos vietose kur beje uzsienieciai japonam atrakcija ir gali net uzknisti ju spoksojimas.
svarbus faktorius japonai nedrasus, retai kada issako savo mintis tiesiogiai. retai pasitaiko drasesniu, kurie uzkalbina tik del to kad uzsienietis bando paklausti kazko angliskai ir pan man asmeniskai viena karta tik pasitaike ir tai netiesiogiai (per kita zmogu japonijos gyventoja) metro kazkokia moterele paklause kaip butu angliskas vertimas sakinio i japonu kalba. (gi visi gaijin kalba angliskai ar ne) bikkurishita
yra variantu kai kalbejau su japonu angliskai jis linksejo ir atrode kad supranta.. tik kad veliau paaiskejo jis nei velnio nesupranta.
japonai nemegsta kalbeti angliskai nes bijo susimauti. jau geriau bandyt japoniskai net jei japonu zinios ir siek tiek kreivos.
kas liecia kalba su uzsienieciais daznai pasitaiko dvieju rusiu japonai. vieni is ju mano kad nei vienas uzsienietis niekada ir niekaip nesupras japonu kalbos .. (net jei pries tai su juo kalbejo japoniskai). ir kita rusis mano kad visi supranta japonu kalba ir jei nesupranta tai leciau ir garsiau pades suprasti
na angliskai didziausias sansas susikalbeti su kazkokiu tai darbuotoju kuris turi bendrauti su uzsienieciais.
random gatveje tikrai ne.. net ir japoniskai bus kartais sunku. speju ju galvoje daznai kyla mintys stupid gaijin
israiskinga kuno kalba yra gerai bet kai kurie japonu gestai visai neatitinka pas mus iprastu.
problemu yra.. nemzai.
taip kad atsakymas aiskus neimanoma be problemu susikalbeti anglu kalba. net ir japonu kalba be problemu bus sunku.
geresnis klausimas butu ar turistai gali isiversti japonijoje be japnu kalbos tik su anglu.. atsakymas taip.. gal kaina siek tiek kils.
ar galima gyventi japonijoje nemokant japonu tik anglu atsakymas taip bet.. bus laabai sunku ir jei neturesi rimtia kazkokio uznugario tai isgtventi nelabai bus is ko.
vienaip ar kitiap net ir kalnais anime maciusiu ten laukia "smagus" ir su visais priedais culture shock
dazniausiai prasideda po diveju savaiciu atradimu dziaugsmo tada smagumas isideda i kabutes ir virsta sarkazmu..
Paskutinis pakeitimas nuo FlameHaze; 2011-05-27, 07:05.
I am the bone of my sword. Steel is my body and fire is my blood. I have created over a thousand blades. Unknown to death. Nor known to life. Have withstood pain to create many weapons. Yet, those hands will never hold anything. So as I pray, unlimited blade works.
Comment